ЗДРАВЕЙ, АНН (Преди "Зелените покриви")
Бягай през полята! Пръскай сълзи във вятъра!
Подгони с поглед водоцветната птичка към небето!
Попаднеш ли в студения дъжд, спомни си...
...за слънчицето, скрито в пазвата ти!
Затова, не се тревожи! Всички са такива.
У всеки се крие семето на светлината.
Някой ден ти също ще потърсиш щастието.
Тъгата се ражда, за да опознаеш радостта.
Очаква те искряща утрин!
Жълта къщурка
А...
А-Н...
А-Н-Н...
А-Н-Н-Е.
Анн.
С "е" след "Анн".
Татко ми го е измислил.
Как ли са изглеждали татко и мама?
Локинвар, удобно си се настанил, нали?
Ей, Локинвар...
...представих си момента, в който татко ми е дал името.
Сигурно е било ето така:
Това е къщурката на татко и мама.
Едно коте си играе на двора.
Лек вятър полюшва завесата пред прозореца.
Мама държи бебе с розови бузи.
Бебето с розови бузи съм аз.
И тогава татко казва:
"Берта, името на детето ще е Анн Шърли."
"С "е" след "Анн"."
И мама отговаря:
"Леле, Уолтър! Колко хубаво име!"
"Виж, Анн има твоите очи. Като малки кристалчета."
"Грешиш, Берта."
"Анн ти е лика-прилика."
"Високото чело, цветът на косата."
"Колко красиво! Колко красиво..."
Защо не мога да го доизмисля?
Ако косата ми не беше червена...
...а руса или кафява...
...щях да го измисля по-нататък.
А? Локинвар?
Руса ли?
Кафява ли?
Грозна червенокоска!
Червенокосата Анн!
Ще ви залея с вода!
Ако не работиш както трябва...
...само ще пречиш...
...и ще те изгоним.
Анн!
Олеле!
Анн! Колко време ще простираш?!
Сигурно пак се е отплеснала с фантасмагории.
Когато и да я видя, все си приказва сама.
Всеки ден я претоварваме с работа. Остави я за малко!
Такова плямпало като нея...
...постоянно ми напомня за Уолтър.
Уолтър? Бащата на Анн ли?
Да. Като него е.
Уолтър постоянно измисляше забавни коментари.
Берта много се смееше.
Тя често казваше, че Уолтър има криле на гърба.
Криле на гърба?
Берта също ли беше шегаджийка?
Не.
Берта беше стеснителна.
След като роди Анн...
...постоянно четеше книги...
...в жълтата си къщурка.
Мамо, разкажи го на Анн!
Да чуе нещо за майка си и баща си...
...дори съвсем мъничко, за нея е огромно щастие.
Това са безполезни приказки.
Ще стане зле, ако Анн продължи да фантазира.
Има цял куп неща за вършене в къщата.
Пък и относно жълтата къща...
...не помня почти нищо.
Лельо Джоана! Татко е имал криле на гърба, нали?
И аз съм като него, нали?
Татко и мама са живели в жълта къщурка, нали?
Така си го представях.
Мъничка къща.
Но не мислех, че ще е жълта.
А завесите в жълтата къщурка вееха ли се?
Мама дали е държала бебето с розови бузи?
Анн! Почисти по-бързо!
Елиза, време е да тръгваш на работа.
Ще събудя Бърт.
И без това трябва да си търси работа.
Вие!
Помогнете с чистенето!
Лошо!
Жълта къщурка!
Татко с криле и...
...майка, която обича книги.
А аз съм в жълтата къща.
Жълта къщурка!
Анн танцува.
Смее се.
Бърт!
Докога ще спиш?
Нали каза, че г-н Смит има работа за теб днес?
Ставай по-бързо!
Млъкни!
Всеки път като ти чуя крясъците...
...главата ме заболява!
Недей да ми заповядваш!
Като искаш да се надуваш...
...поне вземи някакви пари...
...и се погрижи за семейството!
Чупката! Пречите!
Анн!
Иди в града с Бърт!
Сигурно ще забегне и ще се натряска.
Наглеждай го да не пие!
Бързо!
Не му давай нито глътка!
Ясно?
Да.
Пфу!
Тая Джоана!
Само знае да вика.
На кого мисли, че дължи подслона си?
Какво има?
Държиш се странно.
Каза ли нещо?
Казах, че е странно да мълчиш.
Ами, защото мисля за жълтата къщурка.
Чичо Бърт...
...жълтата къщурка...
...не ти ли се струва забавна?
Ако беше черна и порутена...
...нощем щеше да има призраци...
...и щеше да е много страшно.
А жълтата къщурка вероятно...
...е изпълнена с дъх на печен хляб.
И в нея татко постоянно ще разсмива мама.
Чудя се как ли е звучал смеха на мама.
Една жълта къщурка...
...изпълнена със смях на татко, мама и бебето.
Дори да е само в мечтите ми...
...искам да я видя.
Ако това стане...
...ще обещая на Бог да не лъжа повече.
"Не съм самотна, макар че не познавам татко и мама."
Казах го на Хорас, но излъгах.
За Джоана и сем. Шърли от преди време ли говориш?
Чичо, ти знаеш ли ги?
Виждал ли си татко и мама?
Не, но чух, че са били учители.
Татко ми е бил учител?
И двамата са били.
Моля те, разкажи ми, чичо!
Къде е жълтата къщурка?
Не знам.
Джоана те взе на пътя край реката.
Онзи път...
Дали ще е някъде натам?
Жълтата къщурка...
Какво ти пука?
Който отиде в Рая, повече не се връща.
Изчакай ме тук!
Чакай, чичо!
Стой в каруцата!
Ако не те следя...
...леля ще ми се кара.
Просто ще поговоря с г-н Смит.
Здравей, Бърт!
Какво става?
Имам среща с г-н Смит.
Обеща ми някаква работа.
Шефът излезе.
Ще се върне следобед.
Здрасти, Бърт! Видях каруцата и се сетих за теб.
Свободен съм до обед.
Да идем за по чашка?
Сигурен ли си?
Джоана пак ще те хока.
Хех! Не ми пука.
Това да се чува!
Имам нещо хубаво.
Чичо, ще ходиш да пиеш ли?
Не може!
Леля ти забрани да пиеш.
Аз съм главния в семейството.
Докато се върна, чакай тук!
Чичо...
Довечера ще е много ядосана.
Ако беше Хорас, леля щеше да го изслуша, но не и мен.
Джоана те взе на пътя край реката.
Ъм... Извинете!
Ами... Жълта къщурка...
Жълта къщурка...?
Знаете ли я?
Има ли такава край онзи път?
Трябва да вървиш много дълго по него.
Чух, че някъде между онези хълмове...
...има жълта къща.
Наистина ли?
Помоли някой да те закара!
Пийни си!
Аха.
Ако се върна преди обед...
...чичо няма да разбере.
Чакай ме...
...моя жълта къщурко!
Анн Шърли!
Да!
Анн Шърли!
Да!
Накъде да тръгна?
Ами сега?
Ако не се върна до обед...
...чичо ще се ядоса.
Ей!
Сигурен ли си, Бърт?
Времето да се срещнеш със Смит минава.
К`во от т`ва?
Всеки път като мина оттук си спомням...
...за жълтата къщурка.
За Берта Шърли ли говориш?
Да.
Нямаше по-мил човек от нея.
Често ми печеше кекс с лимон.
Пиехме чай и говорехме за какво ли не.
Беше незаменима приятелка.
А след като почина...
...не забравих за сирачето.
От бебе е останала самичка.
Анн Шърли...
Как ли се справя?
Скъпи, спри!
Какво ти има?
Случайно да е минало обед?
Да, от три часа.
Олеле!
Изгубила ли си се?
Извинете!
Ще ми се да Ви разкажа...
...обаче много бързам.
Търся жълта къща.
Жълта къща?
Чух, че е наоколо.
Да, така е. Има.
Жълта къщурка.
А, да! Люляк.
Би трябвало там да има люляк.
Лю... ляк?
Сигурно сега цъфти.
Виждаш ли онази горичка?
Там завий надясно и после само напред.
Ще видиш цъфтящия люляк.
Благодаря!
Пази се!
Червена коса.
Също като Уолтър.
Сиво-зелени очи.
Вярно! Точно като на Берта!
Това момиче...
Да се върнем, скъпи!
Ще изпуснем влака.
Сигурно татко и мама са вървели по тази пътека.
Сигурно и гората познава татко и мама.
Чакай!
Уф, вече се стъмва!
Ако беше на работа, вече щеше да се е върнал.
Какво прави този човек?
Закъсняваш!
Прибрах се.
Елиза... ти ли си?
Мамо, добре ли си?
Вие ми се...
Бременна си, а постоянно работиш.
По-добре утре не отивай на работа.
Семейството...
...няма пари да храни повече деца.
Как така ще си почивам?
Ако татко работеше сериозно...
...нямаше да ти се налага да го правиш.
От много време не съм те виждала да се усмихваш.
Когато бях малка...
...ти всеки ден ходеше при Шърли...
...и после се смееше.
Май така беше.
Берта и Уолтър...
...наистина бяха добри хора.
Още откакто се помня...
...Берта ми беше най-близкия човек.
А те двамата бяха толкова щастливи.
Вършеха всичко заедно.
Чудех се как може да има толкова щастливо семейство.
Затова не искам да си спомням онази къща.
Нашата къща е...
...съвсем различна от онази.
Там постоянно цъфтяха красиви цветя.
По-бързо! По-бързо!
Чичо ще се ядоса.
Татко и мама са стъпвали тук.
Какъв хубав аромат!
Харесват ли ти цветчетата?
Наричат се "люляк".
Люляк?
Имат много приятен аромат.
В тази къща е живяло много щастливо семейство.
И те са засяли толкова много красиви цветя.
Явно са били много добри хора.
Вече ги няма, обаче...
...люляка, който са засяли, още цъфти.
Когато някой стои тук, това му носи огромна радост.
Името на онова семейство...
...е било "Шърли".
Уолтър Шърли имал криле на гърба.
Берта обичала книги.
А тяхното детенце...
...имало червена коса.
Не съм ги виждал, така че няма как да знам.
Дядо, побързай!
Ето, заповядай!
Бързо! Бързо!
Хайде, бързо!
Добре, добре.
Имало жълта къщурка.
Котето играело на двора.
През прозореца, лек вятър...
...полюшвал завесата.
Мама държала дете с розови бузи.
Татко казал:
"Реших как ще се казва."
"Анн Шърли."
Ей, Бърт. Някой е видял момичето да върви покрай реката.
Нима ще стоиш?
Казваш, че е оправна, ама все пак е дете.
Извинявай...
...чичо.
Качвай се!
Тръгваме си.
Къде се мотаеше?
Извинявай!
Нали ти казах да го следиш?
Тази нощ...
...на Анн много й се караха.
Лека нощ, тате, мамо!
Сякаш...
...нейните родители бяха с нея.
Точно така.
Жълтата къщурка...
...вече...
...се намираше в сърцето на Анн.
Хайде на разходка! Изпъчи гърди и превали хълма!
Нека и енотите, и лосовете, всички да дойдат!
Препънах се на пътя и паднах сред глухарчета.
И там открих четирилистна детелина.
Иха, иха, иха-ха, ама че късмет!
Ох, бо-бо-бо-боли, боли! Как боли!
Иха, иха, иха-ха, до-до-добре съм си!
Нека идем още по-далеч!
И да запеем песничка!
Да! Парадът няма край.
Докато върши домашната работа...
...Анн учи нови думи.
Отивайки с Елиза в бакалията...
...тя намира чудесна книга.
Богатата дама, която купува книгата...
...пожелава Анн да си играе с нейната дъщеря.
Следва "Здравей, Анн", епизод четвърти:
Златен извор
До нови срещи!
Превод: Сайрон Кордин